- Tämä aihe sisältää 17 vastausta, 11 ääntä, ja päivitettiin viimeksi 11 vuotta, 3 kuukautta sitten toimesta.
-
Suurin osa kantojen käsittelyyn tarkoitetusta aineesta menee hukkaan pienipuisilla käsittelykohteilla.
Juurikääpää on torjuttu avohakkuilla hakkuun yhteydessä jo pari kymmentä vuotta. Nyt torjuntatoimet on ulotettu harvennuksiin ja jopa energiahakkuisiin suuressa osassa maata. Aukoilla ja järeämmissä harvennusmetsissä puita yksin puin käsiteltäessä kantojen käsittelyyn tarkoitettu aine ohjautuu sinne , mihin kuuluukin eli kantoon.
Pieniläpimittaisten puiden kohdalla suurin osa arvokkaasta aineesta kuitenkin suihkuaa aivan muualle. Mustikka , puolukka ja kanervat saavat suuremman annoksen , kun käsittelyn kohteena oleva puun kanto . Näin ainakin silloin , kun aine levitetään hakkuulaitteen terälaipan kautta. Erityisen paljon ainetta ohjautuu väärään kohteeseen joukkokäsittelyn yhteydessä .
Kun hakkuukouraan kerätään useita runkoja , viimeisiä runkoja kaatosahattaessa terälaipasta suihkuaa kantojenkäsittelynestettä liian kauan käsiteltävän kannon kokoon nähden.
On todellakin yllättävää , että varsinkin pieniä puita käsiteltäessä juurikäävän torjuntaan tarkoitettua ainetta kuluu lähes sama määrä aikayksikköä kohden , kun hakattaessa päätehakkuuta. Kuutiota kohden eroon valtava. Herääkin kysymys , onko viisasta polkaista metsään jopa viisinkertainen hiilijalanjälki todelliseen tarpeeseen verrattuna ? Villi arvaus on , että pieniläpimittaisia puita kaadettaessa ja joukkokäsiteltäessä jopa 80% aineesta menee ohi kannon! (urean hiilijalanjälki on 1 200kg / tonni)
Sinun täytyy olla kirjautunut vastataksesi tähän aiheeseen.