- Tämä aihe sisältää 82 vastausta, 24 ääntä, ja päivitettiin viimeksi , 10 kuukautta sitten toimesta.
-
MITEN VÄLJENTÄÄ JÄRKEVIMMIN
Yleiset metsänhoito-ohjeet ja vallitseva tapa ohjaavat metsän kasvatuksen suurempaan runkotiheyteen istutuksista lähtien kuin olisi taloudellista ja tuho- ja hiilikestävintä. Tämä palvelee kuiduttavan teollisuuden tarpeita, mutta heikentää merkittävästi puun tuotannon kannattavuutta. Seuraavassa perustelen, miksi puuston (ku, ko, lk eli lehtikuusi, mutta myös mä) kasvattaminen paljon totuttua ja ohjeistuksia harvemmassa on monin tavoin järkevää.
Tässä muutamia väljemmässä kasvattamisen etuja:- Tukkisaantoprosentti lisääntyy, jopa tuplaantuu.
- Varttuneen kasvatusmetsän tila hyvine tukintuottoineen saavutetaan vuosikymmeniä aikaisemmin.
- Ylitiheydestä aiheutuva kasvun hidastuminen estyy.
- Metsikön kokonaiskasvu nopeutuu.
- Kiertoaikaa voidaan kannattavasti lisätä jopa vuosikymmeniä
- Metsikön tuhojen (hyönteis-, tuuli-, laho-, tuli, tykky-) määrä vähenee merkittävästi.
- Harvemmassa ja järeämmässä metsässä sitoutuneen hiilen kokonaismäärä puustossa ja maassa kasvaa
- Metsän moninaiskäyttöarvot ja mahdollisuudet kasvavat merkittävästi
- Puun tuotannon kokonaistalous paranee aivan toiselle tasolle
Puun tuotanto olisi taloudellisempaa ja varmempaa jo istuttamalla vain 1200 tainta hyvin mätästettyyn maahan suuriin mättäisiin ja pitämällä tuo määrä taimikonhoidolla ensiharvennukseen asti, vaikka mukaan tulisi luontaisiakin taimia sekapuustoksi. Jo tässä vaiheessa ajourien suunnittelulla vältetään taimihukka niiltä aloilta.
Pelko kasvun kärsimisestä suuremman puutiheyden vallitessa on turha. Pitkälatvuksiset, vahvat ja nopeasti kehittyvät taimet ja sitten riukupuut kehittyvät paljon tavallista (jopa puolta) nopeammin ensiharvennettavaksi ja sen jälkeiseen nuoren kasvatusmetsän tilanteeseen asti, jos riukumetsän perkaus ja EH ovat tarpeeksi voimakkaita. Lue koko juttu: http://www.vessi.eu
Sinun täytyy olla kirjautunut vastataksesi tähän aiheeseen.